Зміст:
Вирощування фейхоа (лат. Acca sellowina) у кімнатних умовах – захоплююче та корисне заняття. Вічнозелений чагарник з надзвичайно красивими квітами дає смачні та корисні плоди, які є найбагатшим джерелом вітамінів, ефірних олій, йоду, калію, магнію, цинку та заліза.
Регулярне вживання їх у їжу допомагає покращити імунітет, позбутися захворювань серцево-судинної та травної системи. Плід фейхоа широко використовується в косметичних процедурах як один з найсильніших засобів для омолоджування.
Рослина належить до родини Миртових (Myrtaceae) і поширена в гірських районах на півдні Бразилії, півночі Аргентини, на заході Парагваю та Уругваю. Наприкінці XIX століття її було завезено до Франції, де вона успішно акліматизувалася на середземноморському узбережжі.
Пізніше її почали вирощувати на Сицилії та в Новій Зеландії. Урожай переважно переробляють на сік та вино.
У країнах Центральної Азії з неї найчастіше виготовляють різні види варення та компотів. У замороженому вигляді плоди фейхоа можуть зберігатися протягом року без втрати якості.
У Бразилії вона росте у вигляді дерев заввишки до 4-5 м. В інших країнах Латинської Америки переважають чагарникові форми.
Уродженець субтропічного клімату витримує зниження температуру до -12°С, що уможливлює його утримання як на підвіконні, так і на відкритій терасі в помірно холодну зиму.
Розмноження насінням
Насіння фейхоа має добру схожість, тому саме його найчастіше застосовують для розмноження. Придбати його можна в магазині або самостійно витягти зі стиглих плодів. Не рекомендується для цих цілей використовувати фрукти, що зазнавали заморозки або тривалого зберігання.
Плід зрізають із боку плодоніжки гострим ножем і видавлюють м'якоть. З неї вибирають насіння і промивають для знезараження у слабкому розчині перманганату калію, попередньо відокремивши від клейкої та желеподібної маси. Далі їх викладають на папір та просушують у сухому місці 5-7 днів.
Посів рекомендується проводити в період із січня до березня.
Для посіву підходять будь-які неглибокі посудини. Насіння висаджують у субстрат, що складається з листової землі, торфу та піску у пропорції 2:2:1. Вони прикриваються шаром ґрунту не товще ніж 5 мм, тому їх обприскують із пульверизатора. Застосовувати звичайний полив не можна, оскільки існує висока загроза розмиву поверхневого шару.
Пророщування проводиться у теплому освітленому місці далеко від протягів. Перші паростки з'являються на четвертому тижні, а на шостий більшість із них встигає обзавестися справжнім листям.
Коли на сіянцях з'являться 4 пари листочків, їх пересаджують в окремі горщики. Підходить будь-який слабокислий ґрунт загального призначення. Достатньо взяти в рівних пропорціях садову землю, річковий пісок, торф та перегній або придбати готовий субстрат.
Розмноження живцями
Виростити фейхоа з максимальним збереженням властивостей материнської рослини можна живцями. Їх вирізують у середній частині крони довжиною 7-10 см, залишаючи лише верхню пару листків. Це допоможе зберегти більше вологи під час укорінення.
Підготовлені живці висаджують у такий самий ґрунт, як і для рослин, що проросли з насіння. Можна обмежитися просто сумішшю листового перегною з піском. Живці поглиблюють у ґрунт на дві третини під невеликим нахилом і поливають теплою водою.
Для збереження вологи вазон накривають зверху поліетиленовим пакетом або скляною банкою.
Укорінення проводиться у теплому приміщенні при розсіяному освітленні. Періодично знімають пакет, щоб провітрити рослину. Через два місяці вона добре укорінюється і не вимагає до себе зайвого піклування.
Догляд навесні та влітку
Зростання після зими спостерігається вже тоді, коли повітря прогріється до 11°С. На відкритому балконі цвітіння починається в травні при температурі від 20°С до 24°С.
Квітучий фейхоа покривається біло-рожевими квітками діаметром близько 4-5 см із величезною кількістю червоно-коралових тичинок. Іноді цвітіння продовжується більше місяця.
Влітку рослину необхідно щодня оббризкувати водою. Коли висота кущика досягне 25-30 см, його бажано вкоротити на третину.
Під час інтенсивного зростання потрібен посилений полив, але без фанатизму. Ґрунт повинен бути злегка вологим, інакше відбудеться його закисання.
Холодну воду використовувати не можна. Це може призвести до загибелі саджанця.
Кожні два тижні вноситься підживлення на основі препаратів біогумусу. Як органічні добрива добре використовувати кісткове борошно, запарене окропом. Його беруть 50 г на 10 л гарячої води та настоюють дві години.
Перед першими заморозками рослини заносять в приміщення, які обігріваються.
Зимівля фейхоа
Для зимівлі найкраще підходить зимовий сад, де підтримується температура від 20 до 25°С і вологість близько 80%. При неможливості створити такі умови цілком підійде прохолодне приміщення з температурою не нижче ніж 8°С.
Полив узимку потрібен помірний. Не можна допускати ні пересихання земляної грудки, ні її надмірного зволоження.
Пересадка
Перша пересадка здійснюється наступної весни у горщик діаметром 15-20 см. Надалі його щороку збільшують на 5-10 см.
Після досягнення трирічного віку фейхоа пересаджують один раз на 2-3 роки. При пересадженні на коренях завжди залишають якомога більшу грудку землі. Коріння, що росте за його межами, обрізають, а всі пагони вкорочують на одну чверть.
У новому горщику простір навколо земляної грудки заповнюють свіжим субстратом.
Боротьба за врожай
Плодоносити деревця, вирощені з живців, починають на 2-3 році, а з насіння не раніше 5 років. Одне домашнє фейхоа здатне принести 2-3 кг екзотичних фруктів.
Перед цвітінням у ґрунт необхідно вносити калійні та азотні добрива. Для отримання гарного врожаю бажано тримати кілька рослин.
За потреби проводять штучне запилення. М'яким пензликом збирають пилок на одній квітці і дуже обережно переносять на тичинки іншої. Найкращі результати зазвичай дає класичне запилення бджолами.
У період зав'язі та формування плодів вносять фосфорні та органічні добрива. Збирання врожаю проводиться у вересні та жовтні.
Шкідники
Фейхоа не зазнає нашестя шкідників. У поодиноких випадках після неправильного догляду в зимовий час можуть з'являтися червеці, щитівки та попелиці. При цьому спостерігається масове опадання листя.
Для боротьби з паразитами застосовують обприскування однопроцентною масляно-мінеральною емульсією власного приготування. У літрі води розводять 1 чайну ложку рослинної олії та 1 столову ложку прального порошку.
Можна також використовувати звичайний мильний розчин. Перед проведенням процедури ґрунт у горщику накривають поліетиленовою плівкою. Обприскування роблять щотижня протягом місяця.
Якщо таке лікування не допомагає, слід застосовувати інсектициди хімічного впливу. Наприклад, "Танрек", "Біотлін", "Актеллік", "Банкол" та інші. Обробку такими препаратами треба проводити згідно з доданими до них інструкціями і бажано не в житловому приміщенні.